Да ли ће љубичаста шафрањика победити људски немар
Очување аутохтоних биљних и животињских врста важно је за стабилност сваког екосистема, и то се још једном потврдило у време пандемије коронавируса.
На северу Србије посебна пажња посвећује се реткој биљној врсти - шафрањики, која је карактеристична за степско-шумске крајеве наше земље.
Радници јавног предузећа „Палић-Лудаш" које је задужено за одржавање Суботичко-хоргошке пешчаре, почели су са годишњим бројањем шафрањике, биљке карактеристичних љубичастих цветова, која се почетком марта појављује у шумама у околини Суботице.
„У протеклих пет година годишње смо избројали између 80.000 и 100.000 јединки овог цвета у Суботичко-хоргошкој пешчари", рекла је Марта Добо, директорка ЈП „Палић-Лудаш".
Мониторинг ове ендемске биљке која воли тресетну и пешчану подлогу ради се од 2003. године како би се помогло очувању биодиверзитета станишта.
„Свако станиште је важно, као биљке и животиње које тамо припадају. Јер видимо да када то нарушимо, вируси дођу код нас. Зато је важно да заштитимо станишта сваке органске врсте на планети", додала је Сандра Чокић Рех, шеф сектора заштите природе у ЈП „Палић-Лудаш".
Људски немар често угрожава опстанак биљних и животињских врста, па и шафрањике која је законом строго заштићена биљка.
„Није дозвољено угрожавање станишта шафрањике, нити брање. Било је случајева да су неки брали шафрањику и продавали на пијаци, али је то брзо заустављено, а виновници су кажњени", иапричао је Винко Тамаш, руководилац чуварске службе у ЈП „Палић-Лудаш".
Организованим мерама заштите у сарадњи са покрајинским Заводом за заштиту природе и мађарским националним парком „Кишкуншаг" где се шафрањика такође настанила, стручњаци „Палић-Лудаша" раде на умножавању ове јединствене и ретке биљне врсте.
Коментари